MENTALIST /'men-t3-list/ substantiv
Cineva care foloseşte acuitatea, hipnoza şi/sau sugestia.
Un manipulator abil al gândurilor şi al comportamentului.
Claire Wolcott... femeie, albă, treizeci şi doi de ani.
A fost găsită împuşcată în camera ei.
Soţul ei are prieteni în biroul Guvernatorului,
aşa că a solicitat nişte favoruri.
Vrea ca investigaţia să fie discretă.
Soţia lui este ucisă iar prioritatea lui e discreţia?
Bine.
Da, dna Wolcott îl înşela pe dl Wolcott...
Ceea ce face din dl Wolcott suspectul principal.
Al doilea suspect. Principalul ar fi amantul misterios al dnei Wolcott.
Camera a fost înregistrată
pe numele lui Claire Wolcott, aşa că informaţia nu ne ajută.
La 2:24, angajaţii hotelului şi oaspeţii au auzit trei focuri de armă
dar nu au ştiut de unde vin.
15, 20 de minute mai târziu au sunat la 911.
Am găsit un cartuş.
- Pare a fi de 9 mm. - Şi încă unul.
Marcaţi-le pentru legişti.
- Deci n-a făcut-o amantul. - De ce?
Cartuşele arată
că făptaşul se afla în celălalt capăt al camerei.
El sau ea a pătruns din exterior
şi a început să tragă.
Dacă ar fi făcut-o amantul ar fi fost mai aproape de victimă
şi nu ar fi fost nevoit să tragă de atâtea ori.
Şi priviţi. Circulare,
ceea ce indică o scurgere verticală
de la cineva care stătea aici, sângerând. Nu-i aşa?
Sângele nu provine de la victimă.
Acum eşti expert în medicina legală?
Deci Claire şi amantul misterios dorm.
Cineva intră pe uşa deschisă,
îi împuşcă şi pleacă. Bietul amant e trezit de gloanţe,
Claire e moartă lângă el. Se sperie.
Dar nimeni nu vine imediat.
Amantul misterios, care este doar uşor rănit,
începe să se gândească că poate cel mai bine ar fi...
să o şteargă discret de aici.
Terminaţi voi doi aici.
Da, şefule.
Poftim.
Unul curat.
Altceva?
Nu.
"Doctoriţa".
Cadillacul argintiu a sosit noaptea trecută la ora 2:31.
Cu vreo şapte minute şi jumătate
- după împuşcături. - Numele şi numărul camerei?
Deschide-o.
- Trezeşte-te. - Doamne. Cine eşti?
E în regulă, doamnă. Suntem de la BIC.
- Trebuie să vorbim cu dv. - Despre ce e vorba?
- Ghici. - Mâinile sus.
Doar nu sunt arestat, nu?
Pentru că nu am greşit cu nimic.
Pune-ţi pantalonii. Vorbim după aceea.
The Mentalist Sezonul 1 Episodul 14
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.nityteam.ro
www.subpedia.ro
El e Kevin Haightly, directorul hotelului.
Ştiu că nu ne putem aştepta să ne recăpătăm camera,
dar când va fi deblocat holul?
Depinde când termină poliţia. Vă vom anunţa.
Bine. Mulţumesc.
Era o noapte rece, aşa că am aprins focul şi am făcut dragoste.
Apoi am adormit şi dintr-o dată a apărut
o durere ascuţită şi bang! M-am trezit
şi era sânge peste tot iar eu eram împuşcat în braţ
şi Claire era moartă. M-am speriat.
- Nu ai văzut cine a făcut-o? - Nu.
De ce ai plecat?
Claire era moartă. Nu o puteam ajuta
şi nu vă puteam ajuta nici pe voi. Nu am văzut nimic, deci...
Ce contribuţie aş fi putut avea?
E o femeie măritată.
Da, ştim asta. Şi Jill Rubenstein...
- Ce legătură ai cu ea? - Doctoriţa?
Am întâlnit-o în parcare şi i-am cerut ajutorul.
O străină te duce în camera ei,
îţi tratează rana şi apoi se culcă cu tine?
Ce să spun? Jurământul lui Hipocrate e un lucru minunat.
Cât de bine o cunoşti pe Claire Wolcott?
Nu o cunosc chiar aşa de bine.
Am cunoscut-o în urmă cu doar câteva săptămâni.
Era la bar, aşa că am agăţat-o.
De atunci, ne mai întâlnim ocazional pentru sex.
Asta s-a întâmplat şi aseară?
Da. Am sunat-o şi i-am spus să ne întâlnim să bem ceva împreună.
Am venit aici.
- Mai ştia cineva că eşti aici? - Nimeni. Doar eu şi Claire.
Cât timp ai stat în cameră?
Câteva ore.
Am fost de acord să îmi petrec noaptea cu ea.
Ţineam la Claire
şi aveam mult de condus până acasă, aşa că am rămas.
- În mod normal nu aş face asta. - Nu? Care e procedura ta normală?
După sex? Depinde de genul de femeie.
- Deci pentru tine e o adevărată ştiinţă. - Mă pricep la ce fac.
Dle Fricke, ce anume faci?
Sunt un artist al agăţatului.
Un "vrăjitor de femei", dacă doriţi.
Un artist al agăţatului. Asta e profesia ta?
Parcă ai fi mama.
E mai degrabă un stil de viaţă.
Desigur, îmi pun arta în practică. E pasiunea mea.
Dar predau şi am şi un blog,
organizez seminare, ateliere, lucruri de genul ăsta.
- Se câştigă bine? - Nu e rău.
- Şi le iei bani femeilor agăţate? - Uneori, când am nevoie.
Luai bani de la Claire Wolcott?
Nu. Cum spuneam, ţineam la Claire.
Voiam să o revăd.
Când se ajunge la bani e de fapt o strategie de a scăpa de o femeie.
Paul, mama ta mai trăieşte?
Ştiu unde vrei să ajungi, dr. Freud,
şi te înşeli.
Mama mea a murit,
dar am iubit-o mult şi ea pe mine.
Cine a zis ceva despre mama ta?
- Tu ai făcut-o. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
- Despre ce vorbeşti? - Glumeam. Mă jucam cu tine, Paul.
Glumeam, făceam mişto.
Da. Am terminat aici?
Ştii cine a ucis-o pe Claire?
Nu.
Interesant.
Ori este un mincinos uzual care spune adevărul
ori este un om cinstit care minte.
Ţii o listă cu femei agăţate?
Da, desigur. O am aici.
Nume, numere de telefon şi note de la 1 la 10.
Frumos. Ai ce le arăta nepoţilor.
Trebuie să ne trimiţi o copie a acestei liste.
Da, sigur.
Crezi că poate fi un fost iubit gelos?
S-ar putea.
Eu spun să îl arestăm oricum, pentru că e un ticălos.
Ceea ce ar trebui să fie o crimă, dar nu este.
Putea să tragă în ea apoi să se împuşte singur, ca să fie acoperit.
- Putea să o împuşte şi să plece. - Nu avea armă asupra lui,
poliţia locală a cercetat în amănunt şi nu a găsit nimic. E curat.
Poate cineva a încercat să-l ucidă pe el, nu pe ea.
Nu cred. Camera era înregistrată
pe numele lui Claire Wolcott.
- Nu mai ştia nimeni că sunt acolo. - Ce era în mintea ei?
Era aşa de frumoasă şi el... e aşa de ciudat.
Da, dar d-rul. Rubenstein era şi ea frumuşică. Cum reuşeşte?
Trebuie doar să înţelegi
psihologia evoluţionistă a femeilor,
aplicată în mod riguros şi lipsit de reţineri.
Trebuie să ştii ce butoane să apeşi.
De parcă am fi prăjitoare?
De parcă bărbaţii n-ar avea şi ei "butoane"?
Bărbaţii sunt ca prăjitoarele.
Femeile seamănă mai mult cu... acordeoanele.
Mie mi-a sunat ca un compliment.
Dle Wolcott?
Mulţumesc că aţi venit. Condoleanţele noastre.
Obiectele cerute...
fotografii şi înregistrări video cu Claire.
Vi le vom înapoia cât de curând posibil.
Tocmai am fost sus
şi am vorbit cu prietenul meu, procurorul general,
şi i-am zis că nu mă voi linişti
până când făptaşul nu va fi adus în faţa justiţiei.
Nu voi avea pace.
Ştiu că mă pot aştepta la acelaşi lucru de la tine şi de la oamenii tăi.
Vă pot asigura
că facem tot ce putem în fiecare caz pe care-l anchetăm. Cho?
Dacă se poate,
agentul Cho ar dori să vă pună câteva întrebări.
Bună ziua.
Câţi aţi vorbit ultima oară cu soţia dv.?
Eram în San Francisco la o cină de afaceri.
Am sunat-o pe Claire pe la prânz,
i-am zis că probabil voi rămâne în oraş în acea noapte.
- Şi aţi rămas în oraş? - Da.
A spus unde se duce şi cu cine se va întâlni?
- Nu, dar nu am întrebat. - Deci nu ştiaţi că este la spa?
Era de aşteptat.
Se ducea des acolo.
Vă puteţi gândi la cineva care ar fi dorit să îi facă rău?
Nu. Era... inofensivă.
Vreun prieten sau vreo rudă avea probleme?
E din est.
Nu are rude sau prieteni aici.
Făcea cumpărături, juca tenis şi se ducea la spa.
Nimeni nu ar fi avut motive...
Da?
Îmi amintesc că a concediat o asistentă luna trecută.
A prins-o furând bijuterii.
- Cred că voia să o dea în judecată. - Cum o chema?
Natalie... cumva. Oamenii mei vor face rost de datele ei.
Ştiaţi că în noaptea când a fost ucisă
soţia dv. se întâlnea cu amantul?
Da.
Autorităţile locale mi-au spus că suspectează asta.
Ştiaţi că are un amant? Înainte de moartea ei, adică?
- Nu. Ştiţi vreun nume? E suspect? - Avem un nume. Nu e suspect.
- Cine este? - Nu vă pot spune.
- Vreau să îi ştiu numele. - Nu se poate.
Eşti sigur, agent Cho?
Pentru că pot da un telefon
- şi cariera ta va fi pe butuci. - Impresionant.
Eu printr-un telefon pot cel mult să comand o pizza.
Cina de afaceri din San Francisco
la ce oră a avut loc, cine a mai participat?
Oamenii mei vă pot spune orele, numele şi numerele de telefon.
Am terminat.
Vă mulţumim pentru cooperare.
Soţia lui Wolcott era foarte drăguţă.
Ce vezi?
Pantofi frumoşi, singurătate.
Unde mergem?
Natalie Edreau?
Da?
- Suntem de la BIC. Putem intra? - Le-am spus deja poliţiştilor
că nu am furat nimic de la căţeaua aia.
Prin "căţea" te referi la Claire Wolcott?
Da. Şi?
A fost ucisă ieri seară.
Cât timp ai lucrat pentru Claire Wolcott?
Aproape un an... până să devină o psihopată.
A pretins că ai furat bijuterii de la ea.
Da. Se înşela, nu am furat nimic.
Claire a depus plângere penală.
- Ce simţi în privinţa asta? - Încercaţi să spuneţi că am ucis-o?
- Ai o armă, Natalie? - Doamne. Ce tâmpenie.
Nu, nu am armă. Şi nu, nu am ucis-o pe Claire.
Unde erai noaptea trecută?
Am stat cu colega de cameră până la ora 21:00.
Apoi am ieşit la cină.
Ce ai mâncat? La cină?
Ce importanţă are?
Salată la Pastucci's.
Da.
În partea aceea a camerei este ceva
- ce nu vrei să găsim. Ce anume? - Nimic. Nu e nimic.
Priveşte-mă în ochi şi spune-mi asta.
Mă rog. Căutaţi cât vreţi.
Prea multe lucruri. Nu eşti prea ordonată.
Presupun că eşti bună la pat.
Femeile dezordonate sunt bune la pat.
- Te pot ţine de mână? - Eu...
Camera.
Astea sunt personale, deci...
Este...
Claire Wolcott şi amantul ei, Paul Fricke...
fotografiaţi la două ore înainte de crimă.
Acestea sunt fotografiile realizate cu camera ta digitală.
La câteva ore după ce au fost făcute, Claire Wolcott era moartă.
Asta nu dovedeşte nimic.
Ocazia şi motivul. Erai pe aproape când a murit.
Şi astfel acuzaţia de furt a murit odată cu ea.
Era o acuzaţie nefondată.
- Nu mă îngrijora asta. - Nu?
Nu.
Nu ai furat bijuterii de la ea?
Te rog. Se îmbrăca la fel ca o prostituată mormonă.
Nu i-aş fi purtat bijuteriile nici plătită.
Nu te-am întrebat dacă îi purtai bijuteriile.
- Te-am întrebat dacă le-ai furat. - Nu am făcut-o.
De ce o fotografiai?
Gândeşte-te bine, Natalie. Investigăm o crimă.
Dacă ai vreo explicaţie pentru astea
care să nu implice uciderea ei,
ar trebui să ne-o spui, ca să te exonerezi.
Credeam
că dacă o ameninţ că îi spun soţului ei despre aventură
va renunţa la acuzaţii.
- Pentru asta sunt pozele. - De unde ştiai că are o aventură?
Era evident. Mă tot trimitea să cumpăr cadouri pentru un bărbat.
Ceasuri şi cravate.
Ştiam că nu sunt pentru soţul ei. Nu sunt idioată.
Ce a spus Claire când ai vorbit cu ea?
Nu i-am spus despre asta.
A plecat cu tipul ăla înainte să apuc să o fac.
- Probabil oricum n-ar fi mers. - De ce nu?
Pentru că Keith Wolcott este un maniac al controlului,
mai ales când vine vorba de bani.
Probabil ştia de la început că nevasta lui îşi face de cap.
- Care e verdictul? - Nu o văd cu ochi buni.
Dar ar trebui să vorbim cu colega ei de cameră,
să ne asigurăm că alibiul ei se confirma.
Soţul, pe de altă parte...
este genul care ştie despre aventurile soţiei lui.
Era la cină, în San Francisco.
Nu putea reveni în Calistoga să o ucidă.
Dar este şi genul
care angajează alţi oameni pentru treburile murdare.
Aşa este.
Şi aceştia nu acceptă carduri de credit.
Îi voi cerceta evidenţele contabile.
Plicticos.
Bine, Domnule Distracţie. Tu ce vrei să faci?
Vreau să mă întorc la locul crimei.
Camera de hotel... ceva nu se potriveşte acolo.
E rândul tău.
Grozav.
Ceva e în neregulă.
Nu sta prea mult. Mi-e foame.
Să mergem să mâncăm.
Mă bucur să vă revăd. Aveţi veşti?
Proprietarul mă tot întreabă
când va putea redeschide vila.
Nu avem veşti. Am venit să luăm masa.
Absolut.
O clipă.
Uite cine e aici.
Omul potrivit.
Trebuie să îl întreb ceva.
Pe aici.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Katie?
La masa patru trebuie să mai aduci ceva de băut, bine?
Da, dle.
Hei!
Prietenii mei din BIC. Veniţi, luaţi loc.
Sunt surprins să te revăd aici atât de curând.
Este terenul meu preferat de vânătoare,
plin de femeile pe gustul meu...
Frumoase, bogate, măritate şi nefericite.
Deci eşti specializat?
Sigur. Da.
Unii tipi ar zice că femeile singure şi frumoase sunt adevărata încercare.
Dar eu nu vreau să câştig niciun concurs, ştiţi?
Şi îmi place recunoştinţa doamnelor mai în vârstă.
O femeie a murit. Una de care erai apropiat.
- Nu faci şi tu o pauză? - Sigur că da. Am sentimente.
Dar rana asta de pistol...
- e o "deschidere" genială. - O "deschidere"?
Da, un subiect bun pentru a începe o conversaţie.
Nu te poţi duce să îi spui direct: "Bună, cum te cheamă?"
Nu?
Deci cum faci mai exact? Ştii tu, ca să agăţi femeile.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu.
Un tip arătos ca tine? Ştiu câteva tehnici de bază...
care te vor transforma într-o maşinărie sexuală.
O maşinărie.
Nu îmi prea doresc să devin o maşinărie.
- Mie îmi plac relaţiile stabile. - Când ţi-o pui...
în fiecare seară cu altă gagică super bună,
de ce îţi trebuie o relaţie?
Te îndrăgosteşti vreodată...
de vreuna dintre gagicile bune cu care ţi-o pui?
Nu, niciodată.
Iubirea e pentru tipi care nu prea au parte de sex.
Şi care e tehnica ta de bază?
Sunt mii de feluri de a seduce o femeie.
Tot felul de sisteme.
Dar toate se reduc la doar trei cuvinte:
"sfidare", "control", "impresie puternică".
Sfidare, control... impresie puternică?
Femeile vor bărbaţi care nu le doresc.
Vor să li se spună ce să facă
şi vor senzaţii tari, aventură, drame.
Cum vrei tu să îi spui.
Dacă le prezinţi acest pachet, vor musca.
Garantat.
Şi când reuşeşti să o vrăjeşti,
te ridici şi pleci.
Să plec? Dar...
Nu, nu, nu, nu. Pleci. Ai încredere în mine.
Data viitoare când te va vedea îţi va smulge hainele de pe tine.
Garantat.
- Care-i treaba cu voi doi? - Poftim?
Tu şi Katie. E ceva între voi?
- Nu. - Nu.
Doar întrebam.
Mă mai culcam câteodată cu ea. Asta e tot.
Nu, simţeai ceva pentru ea.
Poate puţin, cu ani în urmă. Sigur.
Înainte să-mi pun la punct tehnicile.
Mulţumesc că ai vorbit cu noi, Paul.
Mai aveai o întrebare...
- pe care voiai să i-o pui. - Da, aşa e. Mulţumesc, uitasem.
În noaptea când te-ai culcat cu Claire,
usa curţii interioare este deschisă sau închisă?
Cred că era închisă.
Mulţumesc.
Acum chiar mi-e foame.
- Fast food. - S-a făcut.
Crezi că Fricke are dreptate?
Dacă era uşa închisă? Da.
Era o noapte rece. Au aprins focul.
De ce ar fi lăsat uşa deschisă?
Nu, mă refer dacă are dreptate în privinţa femeilor.
Se înşeală 100%.
Dacă nu cumva vrei să faci mult sex fără obligaţii...
cu necunoscute. Atunci are dreptate.
Când l-ai cunoscut pe Paul Fricke?
La o degustare de vinuri organizată de către un prieten.
Şi de cât timp aveaţi o aventură?
De vreo trei sau patru ore.
Deci nu îl cunoşteai pe Paul Fricke...
- înainte să-ţi petreci noaptea cu el? - Nu.
Şi nu ai mai vorbit cu el de atunci?
Ce te-a atras la el, de la bun început?
De patru ori?
Ce anume te-a atras la Paul Fricke de la început?
Nu ştiu. Cred că avea ceva special.
Şi te simţeai rănită şi furioasă
când s-a încheiat relaţia?
Nu. Eram mai degrabă dezamăgită.
Ne-am simţit minunat împreună.
Îţi mulţumesc pentru timpul acordat.
Îl vei salută din partea mea, nu-i aşa?
Da.
Cum merge? Aveţi suspecţi potenţiali?
Nu. Aduc şi restul mâine.
Sunt mai multe?
Asta e doar de la "A" la "M". Tu cum te descurci?
Nu apar tranzacţii neobişnuite ale dlui Wolcott.
Dar cu trei zile înainte de a fi ucis
Claire Wolcott a retras 200.000 de dolari
sunt forma unui cec,
pe numele nimănui altcuiva decât Paul Fricke.
Şi acum urmează partea interesantă: după bancă,
Keith Wolcott a deschis contul, cerând să fie anunţat
când se efectuează tranzacţii mari de bani.
Înseamnă că Wolcott ştia despre cei 200.000 de dolari.
Exact.
- Bine lucrat. - Mulţumesc.
Brandy?
Haide.
"La naiba, femeie!" zice ţărănoiul.
"Nu ai mai văzut o capră"?
Nu-şi arată durerea.
Scuze, dle Wolcott?
Nu este un moment potrivit.
Îmi cer scuze că vă deranjez.
Trebuie să vă mai punem câteva întrebări...
privitoare la declaraţia dv. anterioară.
Vă voi răspunde cu plăcere mâine dimineaţă la biroul meu.
- Nu va dura mult. - Mâine dimineaţă, la biroul meu.
Foarte bine.
Dle Wolcott, este vorba despre amantul soţiei dv.
Şi despre cei 200.000$ pe care ea i-a oferit acestuia.
Ştim că ştiţi despre asta.
Cum îndrăzneşti?
Cum îndrăznesc? Am făcut cumva ceva îndrăzneţ?
Ar trebui să mă tem de tine?
Ar trebui să fii respectuos.
Respectuos? Bufon demn de dispreţ.
Soţia ta tocmai a murit
şi tu te învârţi într-un costum împopoţonat...
bând punch şi râzând cu prietenii tăi idioţi...
Şi ceri să fii respectat?
Ăsta ţi-e respectul.
Ce?
Ştii foarte bine ce este. Ai atacat un om.
- I.am dat un bobârnac în nas. - Teoretic, e un atac.
Teoretic, e un măgar. O merita.
Aşa este, dar aici nu suntem în curtea şcolii.
Nu poţi face chestii din-astea.
Ba da. Am făcut-o.
Şi nu au fiert mările iar cerul nu s-a prăbuşit.
În scurt timp o vor face.
Wolcott vine încoace cu un avocat plătit cu 1.000 $ pe oră.
Dacă îi prezinţi scuzele tale formale
spune că e dispus să uite de tot ce s-a întâmplat.
Lasă-mă să mă gândesc... Nu.
Vrei ca măcar o dată să fii om de înţeles?
- Sunt ocupat. - Sigur că da.
Chiar sunt. Mă gândeam că...
oricum va uita de cele întâmplate.
- Serios? - Ţi-o garantez eu.
E un narcisist superficial. La el totul ţine de imagine.
Şi treaba asta îl face să pară mic şi caraghios.
Sfidare, control, impresie puternică.
Ce?
Nimic.
E foarte frumos.
Minim 800 $ pe noapte. Îţi vine să crezi?
Alo? Ce, acum nu mai vorbeşti cu mine?
Abia ai scos o vorbă.
Voi vorbi când vei avea ceva interesant de spus.
Bine. Fii un nesimţit.
Aş intra. Dar ar trebui să îmi păstrez rana uscată.
O rană de pistol.
Nu-ţi face griji. Nu eşti în pericol.
Sunt un amant, nu un războinic.
Iarăşi voi?
Magia nu prea funcţionează astăzi, nu-i aşa?
Ca în baseball.
Cel mai adesea, chiar şi în ligile majore,
loveşti şi ratezi. Trebuie să continui să loveşti.
Agăţ vreo zece femei pe zi.
Voi avea relaţii sexuale...
- cu cel puţin una. - Scârbos.
Aceasta e intrigată de mine.
E doar prea mândră să o recunoască.
Da, încalţă-te, Romeo.
Hei.
Concentrează-te pe pantofi.
Nu am observat până acum.
Nu arăţi deloc rău.
Ai umerii ceva cam laţi,
dar, altfel, eşti chiar drăguţă.
Glumeşti, nu? Încerci să te dai la mine?
Care bărbat în toate minţile nu ar dori să se dea la tine?
Bine, las-o în pace.
Treci în maşină.
Îmi pare rău.
Colegul meu, agentul Jane, refuză să îşi ceară scuze.
Spune că îi va face plăcere să vă întâlniţi la tribunal.
Şi dv. refuzaţi să vorbiţi cu noi,
aşa că nu vă pot elimina de pe lista suspecţilor.
- Mă tem că va ieşi destul de urât. - Keith, îţi sugerez...
Nu, nu. Nu am nimic de ascuns.
Ce vrei să ştii?
Ce ştiţi despre aventura soţiei dv. cu Paul Fricke?
Ştiam că Claire are o aventură
cu acest Fricke şi ştiam despre banii
- pe care urma să i-i dea. - Atunci de ce aţi negat?
Nu e un lucru pe care să doresc să îl recunosc, nu-i aşa?
Ştiam că voi deveni suspect,
- şi ar fi fost incomod. - Aţi vorbit cu ea despre Fricke?
Nu. Am anulat imediat cecul, desigur.
Şi asta a fost finalul? Nu v-aţi înfuriat?
Deloc. Eram fericit.
Voiam să divorţez de ea de o grămadă de vreme.
De ce?
A devenit iritantă.
Costul divorţului m-a descurajat mereu,
dar infidelitatea ei cu Fricke
i-a redus partea din bani la jumătate.
Dacă Claire ar fi fost în viaţă, luni
ar fi avut o surpriză neplăcută.
Mă pregătisem să îi servesc actele de divorţ.
Chiar şi prinsă asupra faptului urma să primească o sumă mare.
Un bărbat bogat ca dv...
Moartea ei v-a economisit mulţi bani, nu-i aşa?
Aşa este.
Dar banii nu înseamnă totul, nu-i aşa?
Îmi pare rău că e moartă... îmi pare foarte rău.
Dar fiecare pasăre... ştii cum se spune.
Cred că am încheiat.
Aşa se pare.
Veţi fi contactaţi în curând de procurorul general
în privinţa atitudinii dlui Jane.
Mă îndoiesc.
Serios?
Când te vă veţi gândi mai bine la asta
veţi vedea că afacerea asta vă face să păreţi mic şi caraghios
şi veţi renunţa la acuzaţii.
Ne-ai indus în eroare, Paul.
Voiai să iei bani de la Claire.
Dar nu am făcut-o, nu-i aşa?
Un asociat de afaceri al meu
deschide un club nou în oraş.
Mi-a oferit rolul de coproprietar
dacă voi acoperi o parte din costurile clădirii.
Claire a fost generoasă şi m-a împrumutat.
Şi?
M-am dus să scot banii în urmă cu câteva zile
şi mi s-a spus că cecul a fost anulat. Probabil ai fost dezamăgit.
- Ce-a spus Claire? - A zis că e probabil o greşeală
- şi că se va ocupa de asta luni. - Ai crezut-o?
Nu prea contează.
Ştii care e partea cea mai bună la mine?
Nu, nu ştiu.
Sunt zeci de femei bogate şi dornice pe lume
la care aş putea apela pentru un ajutor bănesc.
Nu aveam nevoie de banii lui Claire.
Bună.
Care e treaba cu Katie, chelnăriţa?
Făceam ceva.
Îmi cer scuze. Tocmai mi-a trecut prin cap.
M-am gândit la ceva. Mă suporţi puţin?
Katie... spune-mi.
Nu e nimic de zis.
E o tipă la care, dacă nu "marcam" din cine ştie ce motiv
mai apelam în trecut.
Nu poţi dormi singur?
Unii oameni beau o cacao şi citesc o carte bună.
Eu mă folosesc de femei frumoase.
Probabil era nebună după tine
să suporte aşa ceva, nu?
Aşa cred.
Cred că îi era greu să te vadă agăţând
câte o altă femeie frumoasă în fiecare seară.
Nu aşa stau lucrurile între mine şi Katie.
Ba sigur că da.
Te iubeşte. Asta e clar.
Poate chiar asta s-a întâmplat.
Comportamentul tău a devenit prea mult de îndurat pentru ea.
Katie nu are nicio legătură cu asta.
De ce eşti aşa de sigur?
O cunosc pe Katie. E un om bun.
Nu ar face rău nimănui.
Grozav.
Mulţumesc. Poţi pleca.
- Nu. - Îmi cer scuze.
Poţi pleca atunci când îţi va spune agentul Cho.
Cu nicio clipă mai devreme.
Lasă-mă puţin.
Nu îmi poţi trimite "clienţii" la plimbare în felul ăsta.
Ştiu şi mi-am retras cuvintele.
Şi oricum, trebuie să se pună iar pe treabă.
Vei fi complet de acord cu mine când îţi voi explica teoria mea,
micuţul meu plan.
Ai haine bune?
Le port.
Ai ceva mai...
strălucitor?
Nu.
Bine.
Păi...
va trebui să te duc la cumpărături.
Doar noi doi.
Te voi aştepta.
Chiar aici.
Sunt pe poziţii.
- Caută o posibilă ţintă. - Aşa voi face. Hei...
Whiskey cu gheaţă. Să fie dublu.
- Astea două merg, cred. - Bine.
Acum ascultă-mă.
Linişteşte-te. Te voi instrui eu ce să faci.
Ia-o uşor. Trebuie să fii calm şi încrezător.
Da, mi-ai mai zis asta. Am prins ideea generală.
Bună, doamnelor, sosesc imediat.
Deschideţi-mi un cont, bine? Camera 206. Asta e pentru tine.
Bună. Mă cheamă Kimball. Pe voi cum vă cheamă? Tu, prima.
- Darby... - Darby.
- Sarabeth. - Bună. Povestiţi-mi despre voi.
Ce vrei să ştii?
Nu e chiar ca la carte, dar prinde mişcările.
Asta a mers? "Bună, doamnelor?"
- Merge pe "şcoala veche". - Uite-l pe Fricke.
- Unde? - Să văd.
Cho, uite-l, cu două blonde.
Tipul ăsta e incredibil.
Renunţ. Nu înţeleg femeile.
Nici în trecut şi nici pe viitor.
Se pare că pe cât le tratezi mai prosteşte,
- cu atât te plac mai mult. - Sunt femei bete.
- Nu poţi generaliza. - E numai vina ta.
Ba nu. Eu doar stau aici.
Katie? Azi ai lucrat în tură dublă.
De ce nu iei o pauză să bei ceva din partea casei?
Mulţumesc, dle H. Mi-ar face plăcere.
Pentru puţin.
Iată.
Am ajuns în punctul dorit.
- Trecem la faza a doua. - Recepţionat. Urmează faza a doua.
Care e faza a doua?
Să mergem, Sarabeth.
Ce-a zis?
- Ce-a zis? - Nu am auzit.
A zis...
Nu vrei să ştii.
Bine.
Ai dat pe lângă, nu?
Am dat-o în bară, ca de obicei.
Am ghinion în dragoste. Mereu a fost aşa.
Ştiu cum merge treaba.
Aceeaşi poveste?
Aceeaşi poveste.
Tipul ăla?
Chiar el.
Fără supărare, dar l-am urmărit
operând în seara asta şi mi se pare cam nesimţit.
E priceput, fără îndoială, dar un ticălos.
El nu este aşa.
Când eram împreună
era un om drăguţ, grijuliu şi generos.
Eu l-am distrus.
Ne-am certat groaznic
şi i-am zis nişte lucruri răutăcioase.
Nişte lucruri foarte răutăcioase.
Toate acestea sunt o tentativă de a-mi dovedi că mă înşelam, cred.
Dacă m-ar fi iubit o femeie ca tine,
ai fi putut spune orice doreşti. Nu mi-aş face de cap.
Spui un lucru foarte frumos. Mulţumesc.
Ştii ce trebuie să faci?
Trebuie să îl faci gelos. Să te vadă
- distrându-te cu alt bărbat. - Îmi faci cumva avansuri?
Da.
E un plan bun, nu-i aşa?
Puştiul o are în sânge. Uită-te la el cum se descurcă.
Cho. Cel mai tare din parcare.
206.
Uite care e planul. Hai să trecem pe lângă el
râzând şi zâmbind de parcă ne pregătim să facem ceva "interesant".
- Să-l punem pe gânduri. - Şi apoi?
Mă voi gândi eu la ceva.
În regulă. Să o facem.
După tine.
Bine, am intrat în cameră.
Cho, frumos lucrat.
Foarte frumos. Stai cuminte.
- Nu cred că va dura mult. - Speri.
Cu cine vorbeşti?
Cu colegii mei.
Bine. Cine sunt aceştia?
Sunt agent BIC, doamnă.
Conducem o operaţiune sub acoperire
cu privire la uciderea dnei Wolcott.
Nu înţeleg.
Îmi cer scuze pentru înşelătorie.
Adică... Nu eşti... Tu nu...
Nu, doamnă.
Mă simt atât de jenată.
E de înţeles.
Eu...
Nu se întâmplă nimic.
Trebuie să ai răbdare, femeie.
Nu are deloc răbdare.
Eu nu mă amestec.
Poftim.
Haide.
- Lasă arma. - Arunc-o, Haightly.
Mâinile la spate. Să mergem.
Bună.
Voi mi-aţi înscenat asta.
Aşa este.
De unde aţi ştiut că eu sunt făptaşul?
Era o noapte rece.
Fricke ne-a zis că uşa terasei către camera sa
era închisă când s-a culcat
şi am verificat. Nu se poate deschide din exterior,
ceea ce înseamnă că ucigaşul trebuie să fi intrat
pe uşă, deci avea o cheie.
Şi cine are cheile? Personalul.
Cine din personal ar fi dorit să îi facă rău lui Claire Wolcott?
Nu ştiu. Nimeni.
Cine ar fi vrut să îi facă rău lui Paul Fricke?
Poate că tu.
Dar ce motiv ai fi putut avea să îl urăşti pe Paul Fricke?
Să ghicesc. Cumva ceva legat de o femeie?
Katie?
Îl urai pentru că s-a folosit de ea...
de femeia pe care o iubeai.
Nu regret nimic. E un gunoi.
Felul în care se purta cu celelalte femei...
Fluturându-le pe sub nasul lui Katie.
Eu nu aş fi rănit-o aşa cum a făcut-o el.
Îmi doresc să îl fi ucis.
Dar ai ucis-o pe Claire Wolcott în loc de a-l ucide pe el.
Nu am vrut să fac asta. Voiam să-l ucid pe Fricke,
nu pe Claire. Dar nici ea nu trebuia să facă
ce făcea, nu-i aşa? Oricum nu îi pasă nimănui de ea.
- Soţul ei voia... - Mie îmi pasă de Claire Wolcott.
- Era în viaţă. - Ajunge.
Nu. I-ai luat viaţa.
Cred... că ar trebui să îi pară rău.
Ai dreptate.
Vrei să o spui?
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
- Unde e Cho? - Nu ştiu.
L-am sunat de câteva ori. Niciun răspuns.
Problema este că îl iubesc cu adevărat pe Paul.
Ştiu cum pare să fie şi ştiu cum s-a purtat,
dar până la urmă,
când mă gândesc cu cine îmi doresc să fiu,
el este acela.
E o nebunie, nu?
Iubirea e o nebunie, cred.
Ba nu.
Ar trebui să ceri ajutorul unui psihiatru.
Te deranjează?
Deloc.
Ai avut o noapte grea?
Nu a fost rea. Am prins câteva numere de telefon.
Da. Două numere de telefon delicioase.
Aş vrea să încetezi să mai fii atât de prost.
Ai o femeie care te cunoaşte
şi care încă te iubeşte.
Scuză-mă.
Îmi pari cam singur.
Prietena mea şi cu mine ne întrebam dacă nu vrei să ni te alături.
Îmi pare rău. Sunt însurat.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
www.subpedia.ro